Iki šiol moteris negalėjo pasirinkti, ar ji nori gimdyti natūraliai, ar kad jai būtų atlikta cezario operacija. Operacija būdavo atliekama, tik esant rizikos veiksniams ar iškilus pavojui dėl mamos ar naujagimio gyvybės.
Nuo šių metų gimdyvėms suteikiama galimybė rinktis. Tiesa, pasirinkus operaciją savo noru, už ją teks susimokėti. Šiuo metu Valstybinėse ligonių kasose ši kaina svyruoja nuo 1500 iki 2000 eurų. Artimiausiu metu gimdymo namai tas kainas dar tikslins. Akušerės Ievos Girdvainienės paprašėme pakomentuoti naujovę.
Konsultuoja akušerė, žindymo konsultantė, tėvystės mokyklos „Gandro lizdas“ įkūrėja Ieva Girdvainienė, gandrolizdas.lt
Ieva, ar apsisprendimą rinktis cezarį daugiausiai lemia gimdymo skausmo baimė?
Kaip akušerė ir tėvystės mokyklos „Gandro lizdas“ įkūrėja, galiu pasakyti, kad šiuolaikinės mamos į gimdymą ateina pasiruošusios – jos turi susipirkusios kraitelį, dažnai įrengusios vaiko kambarį, bet nepasiruošusios psichologiškai.
Natūralaus gimdymo baimę didina socialinėse medijose pasakojamos negatyvios gimdymo istorijos. Tai suformuoja nuomonę, kad natūralus gimdymas gali būti visoks, deja, ir su bloga pabaiga. Kadangi žmonės mėgsta planuoti savo gyvenimą, kyla mintis: „O gal galima vaiko gimimą susiplanuoti taip, kad nebūtų blogų išeičių?“ Nereikės kentėti, juk operacija vyksta su nuskausminimu. Skausmo baimė – vienas pagrindinių veiksnių. Be to, nebus prarasta kontrolė – juk operuoja patyrę gydytojai. Gimdymas truks ne parą, o valandą.
Atsakomybė už gimdymo sėkmę tarsi perduodama į gydytojų rankas. Apie cezario pjūvio operacijas su bloga pabaiga tikriausiai neteko girdėti, socialiniuose tinkluose tokių istorijų greičiausiai irgi nepavyks rasti.
Bet niekas nekalba apie sunkumus, kurie iškyla po operacijos.
Kokie tie sunkumai?
Po natūralaus gimdymo moters pogimdyminis laikotarpis, kai organizmas atsigauna, yra lengvesnis. Po operacijos moters organizmas ne atsigauna, o gyja, nes cezaris yra operacija. Fiziologiškai šie procesai – atsigavimas ir gijimas – labai skiriasi.
Be to, labai skiriasi ir laktacijos pradžia. Nenatūralaus gimdymo metu laktacijos procesas yra sutrikdomas. Atlikus cezario operaciją, neįvyksta „oda prie odos“ kontaktas, gimęs vaikutis nepaguldomas mamai ant krūtinės ir nepaliekamas dviem valandoms, kaip natūralaus gimdymo metu. Geriausiu atveju paguldomas tik trumpam, o paskui mama išvežama į reanimacinę palatą, kur ji išbūna 6–8 valandas. Tą laiką vaikutis būna atskiroje palatoje. Jei gimdymas vyko nenatūraliai, vėliau atsiranda priešpienis, o kūdikis gali vangiau žįsti krūtį, neskatindamas šio proceso.
Iš reanimacijos mamą pervežus į akušerijos skyriaus palatą, kur ji gali būti su naujagimiu, nėra paprasta vaikeliu rūpintis. Po operacijos pjūvio vietą skauda, gyja ir formuojasi randas. Sunku vaikutį pakelti, tam tikromis pozomis žindyti.
![](https://mamoszurnalas.lt/wp-content/uploads/2023/04/Ieva-Girdvainienė_optimized.jpg)
Kokie naujojo įstatymo pliusai?
Ta moterų grupė, kuri iniciavo įstatymo pakeitimą, akcentavo galimybę rinktis. Šiuolaikinis žmogus nori rinktis. Ypač, kai kalbama apie svarbius gyvenimo įvykius. Kai nebuvo galimybės rinktis, natūraliai kildavo klausimas: „Galbūt toks būdas gimdyti lengvesnis, tik jis prieinamas ne visoms?“ Dabar cezario pjūvio operacija taps prieinamas visoms. Žinoma, šiek tiek įtakos turės finansinis aspektas, nes ne kiekviena jauna šeima bus pasiruošusi mokėti nemažus pinigus už paslaugą. Nemanau, kad cezarių labai padaugės.
Ar užteks pasakyti „noriu cezario“, ir jis bus atliekamas?
Aš matau grėsmę, kad operaciją gali pasirinkti žmonės, iki galo nesuvokdami šio pasirinkimo pasekmių. Todėl prieš apsisprendžiant turės įvykti pokalbis su keliais specialistais: akušeriu-ginekologu, žindymo konsultantu, psichologu. Šeima šiam etapui turėtų pasiruošti tėvystės mokykloje. Tikiu, kad žinodami visą informaciją apie cezario pjūvio operaciją, būsimieji tėvai spręs atsakingai. Stacionare, kuriame bus planuojama operacija, šeima galės kreiptis ir planuoti operaciją ne anksčiau kaip 22 ir ne vėliau kaip 37 nėštumo savaitę.
Kartais šeimos nori cezario operacijos vien todėl, kad taip gimdė jų draugai ar kad taip „greičiau ir neskaudės“. Bet toks gimdymo būdas paveikia ne tik pačią moterį, bet ir naujagimį. Žinoma, nėra rimtų mokslinių tyrimų, kad gimę po cezario pjūvio operacijos kūdikiai vėliau bus žemesnio intelekto ar blogesnės sveikatos. Bet tiesa ta, kad pirmomis dienomis po gimdymo tokie naujagimiai būna vangesni ar dirglesni, jie nebūna praėję natūralių etapų, kuriuos praeina naujagimis, gimdamas gimdymo takais, gali būti sunkesnė žindymo pradžia.
Esant šiai galimybei – pasirinkti cezario operaciją – linkiu šeimoms pasitikėti medikais ir patiems priimti tinkamą sprendimą.