![globa](https://mamoszurnalas.lt/wp-content/uploads/2020/10/120354875_342309353855266_1015730063023043086_n-225x300.jpg)
Vilniaus rajone gyvenanti šeima dar 2019 metais nepabūgo ir savo namų duris atvėrė be tėvų globos likusiems net 4 vyresnio amžiaus vaikams. Lietuvos mastu – tai didelė retenybė, kad vienu sykiu į šeimą būtų priimti net 4 vaikai!
Šeima džiaugiasi galėdama dalintis su vaikais savo namų šiluma ir jaukumu, todėl sutiko pasidalinti savo istorija su žurnalo skaitytojais.
Kaip Jums gimė mintis tapti globėjais? Kieno tai buvo idėja, Jūsų, ar Jūsų vyro?
Poreikis rūpintis vaikais, su jais leisti laiką, bendrauti, mokyti ir mokytis iš jų nuolat klibėjo mūsų širdyse ir būtent vyras inicijavo imtis globos žingsnio. Mūsų sprendimą taip pat lėmė ir tai, kad po daug nesėkmingų bandymų vis nepavykdavo susilaukti biologinių vaikų.
Kaip vaikai pas Jus pateko, kaip vyko pats procesas? Iš kur sužinojote apie juos?
Apie vaikus mes sužinojome iš vyro draugo, kuris tuo metu dirbo tuose globos namuose, kur gyveno vaikai. Būtent jis ir papasakojo apie konkrečius vaikus ir jų likimą. Apsispręsti dėl globos mums daug laiko nereikėjo – po susipažinimo su vaikais globos namuose, po dviejų savaičių jau žinojome savo sprendimą. Pats procesas nuo pažinties iki globos teismo sprendimo buvo labai ilgas ir sudėtingas, tačiau vaikų šypsenos viską kompensuoja.
Papasakokite apie vaikų svečiavimosi pas Jus pradžią, o paskui nuolatinį apsigyvenimą ir adaptacijos laikotarpį.
Po susipažinimo su vaikais, nieko nelaukdami pateikėme visus dokumentus globai. Tuo metu, kai buvo ruošiama visa dokumentacija teismui dėl teisės globoti, pasirinkome vaikų svečiavimosi galimybę savo namuose tam, kad vaikai susipažintų su mūsų šeima, kad mes juos geriau pažintume.
Vaikai svečiavosi pas mus kiekvieną savaitgalį ir atostogų metu. Buvo labai geras laikas apsiprasti ir susidraugauti. Man atrodo viskas vyko taip natūraliai, vaikai labai greitai apsiprato ir visiškai nenorėjo grįžti atgal į globos namus.
![seneliai](https://mamoszurnalas.lt/wp-content/uploads/2020/05/grandfather-4051229_640-200x300.jpg)
Jūsų globotiniai – vyresnio amžiaus vaikai, iš kurių 2 – dabar jau paaugliai. Kokiomis savybėmis jie pasižymi ir kaip tarpusavyje Jūs sutariate? Koks Jūsų laisvalaikis su vaikais?
Mes labai džiaugiamės jog jie vyresnio amžiaus, nes yra žymiai lengviau negu tai būtų ikimokyklinio amžiaus vaikai. Kol kas paauglystė pasireiškė tik vienam – pačiam vyriausiajam – įžvelgiame jo nuotaikų kaitą, fiziologinius ir socialinius pokyčius. Jis visą savo gyvenimą prižiūrėjo, rūpinosi ir jautė atsakomybę už savo brolius ir sesutę, o dabar pagaliau atsipalaidavo. Vyriausiasis pradėjo daugiau dėmesio skirti sau, draugams, pastebime kaip keičiasi jo požiūris į visą jį supantį pasaulį. Kiti vaikai yra vaikiškesni, ir kol kas visais įmanomais būdais siekia dėmesio iš suaugusiųjų. Su vyru jau globos pradžioje pastebėjome, kad vaikams tiesiog labai trūko meilės ir šilumos. Mažieji besąlygiškai klauso vyriausiojo brolio, jis jiems yra kaip autoritetas.
Jaunesnis yra labai draugiškas, su visais labai greitai susidraugauja, niekada nepasakys „ne“. Čia mūsų neatrastas menininkas. Mergaitė labai pasikeitė apsigyvenusi mūsų šeimoje. Iki tol buvo berniukiško charakterio, dabar tapo tikra mergaite. Labai drąsi, mėgstanti viskam vadovauti, tvarkinga, rūpestinga. Mažiausiasis labai netvarkingas, išdykęs, velniukai laksto akytėse, bet užtad turi auksinę širdutę, labai rūpestingas, gali atiduoti man patį skaniausią kąsniuką jei matys, kad aš noriu, visada atneša prie televizoriaus savo pagalvę ir anklodę tiek man, tiek vyrui, labai mus myli ir yra labai prie mūsų prisiryšęs.
Mūsų namuose, turbūt kaip ir visuose namuose, būna visko: tiek juoko, tiek ginčų ar nesusipratimų. Suprantame, kad kiekvienas iš mūsų yra unikalus ir su skirtingais charakterio bruožais. Vaikai kartais tarpusavyje ir susipyksta, bet apsisukę vėl kartu žaidžia. Mūsų laisvalaikis labai įvairus: jei namuose, tai žaidžiame, skaitome, žiūrime televizorių, kieme žaidžiame krepšinį, futbolą. Dažnai važiuojame pas senelius, važiuojame į parkus pasivaikščioti, aplankome žymesnes vietas, keliaujame, žvejojame, grybaujame. Praeitais metais atostogavome Odesoje, vaikams labai patiko.
Pasiryžti globoti vaiką – nėra gana lengvas gyvenimo sprendimas. O susigyvenimui ir vidiniam vaiko pažinimui prireikia ne vienos dienos. Kokie iššūkiai dažniausiai kyla, globojant net 4 vaikus?
Labai dažnai eidama skaičiuoju ar visi vaikai yra šalia, ar niekas nepasimetė, o iššūkiai manau kaip ir kiekvienoje šeimoje: namų ruoša, maisto gaminimas, pamokų ruošimas, kai viską reikia dauginti iš 4 būna iš tiesų nelengva. Apie laiką sau belieka tik pasvajoti. Bet turime nuostabius senelius, kurie mums labai daug padeda, o ir vaikai labai juos ir myli, ir su mielu noru svečiuojasi pas juos.
Kaip aplinkiniai, giminaičiai reagavo į Jūsų su vyru priimtą sprendimą?
![Šeima](https://mamoszurnalas.lt/wp-content/uploads/2017/11/child-1111818_640-300x200.jpg)
Visi reagavo teigiamai – išskyrus vyro mamą, kuri nenorėjo priimti mūsų sprendimo pakankamai ilgą laiko tarpą, manė, kad mums nepavyks susitvarkyti su tokiu būriu vaikų, o dar neturėjus savo biologinių… Po kurio laiko, kai pamatė, kad savo sprendimo neketiname keisti, savo pirminę nuomonę pradėjo keisti ir šiai dienai labai myli visus vaikus, laiko juos savo anūkais, rūpinasi jais, dažnai pagamina ką nors skanaus jiems, visada įdeda saldainių. Mano tėvai mus palaikė nuo pirmos globos svarstymo dienos, džiaugėsi priimtu sprendimu. Vaikai be galo myli savo senelius ir džiaugiasi, kad juos turi.
Kas pasikeitė Jūsų gyvenime, kai Jūsų namuose apsigyveno globojami vaikai?
Mūsų su vyru gyvenimas galima sakyti pasikeitė kardinaliai. Nebeliko asmeninio gyvenimo, kaip buvome pratę – gyventi tik dviese.Vaikai tapo pagrindiniu prioritetu, dėl ko dirbame ir gyvename. Ką ankščiau galėdavome sau leisti būdami tik dviese, dabar viską skaičiuojame – nes reikia dauginti viską iš 6. Turėjome pirkti šeimyninį automobilį, nes į tuo metu turimą automobilį mes paprasčiausiai visi netilpdavome. Taip pat stengėmės atsižvelgti į vaikų poreikius, norėjome suteikti jiems kuo komfortiškesnes sąlygas, skirti jiems tiek poilsio, tiek žaidimo zonas, todėl turėjome namus pritaikyti visiems šeimos nariams.
Šiandien galima susidurti su gana skeptišku žmonių požiūriu į vaikų globą, o neretai iš aplinkinių globėjai išgirsta ir gana tiesmukiškų klausimų. Kaip Jūs patys vertinate visuomenės požiūrį į vaikų globą?
Pati asmeniškai dažnai sulaukiu tokių komentarų, kad kažkam globa nepavyko, nesutapo charakteriai ar dar kažkas, bet manau jei žmonės yra tikrai pasiryžę ir deda daug pastangų ir meilės, visada viskas pavyksta. Mes su vyru neslepiame, kad ir pas mus buvo sudėtingų akimirkų, kurių metu ateidavo į galvą mintys „kam taip pasielgėm?“, „paėmėme per daug vaikų“ ir pan. Tačiau tokios mintys greit išnykdavo, kadangi vaikų šypsena, jų apkabinimai, viską atperka. Šiuo metu mes su vyru tikrai neįsivaizduojame savo gyvenimo be šių vaikų. Mes esame tiesiog VIENA DIDELĖ ŠEIMA. Mūsų nuomone, visi vaikai yra geri, tik jų gyvenimo keliai būna gana sudėtingi, o truputėlis meilės ir šilumos viską nuveda teisingu keliu.
Ką atsakytumėte žmonėms tikintiems mitu, kad globa yra pelningas verslas – globėjai iš to „uždirba“ ?
Tokiems žmonėms siūlytume pabandyti išlaikyti vaikus už tuos pinigus, kuriuos moka valstybė globėjams. Tai yra tikrų tikriausias mitas. O jeigu ir žmogus norėtų „užsidirbti“, tai vaikų globa tikrai ne tas metodas.
Ką patartumėte žmonėms, kurie galvoja į savo namus priimti be tėvų globos likusius vaikus, bet nesiryžta?
Reikia tikrai didelio ryžto, tvirtumo, apsisprendimo ir tikėjimo tuo, ką darai. Žmonėms, kurie galvoja tačiau nesiryžta nuoširdžiai siūlome pasinaudoti svečiavimosi galimybe. Tai puiki galimybė leidžianti su vaiku susipažinti, užmegzti ryšį ir eigoje matyti, ar sugebėsite priimti vaiką tokį, koks jis yra ar ne.
Mes nuo pirmos dienos žinojome, kad turime ištiesti pagalbos ranką būtent šiems vaikams ir būtent jiems atidaryti savo namų duris!
***
Vilniaus rajono šeimos ir vaiko gerovės centro Globos centras nuoširdžiai dėkoja globėjų šeimai už pasidalintą istoriją, išgyvenimus bei įžvalgas. Linkime stiprybės, sveikatos, ir dienų, tarsi mažų kelionių, kupinų saulės, šilumos, drąsių sumanymų, darbų, svajonių ir sėkmės. Jūs atliekate nežemišką misiją ir tai, ką darote – didinga ir gražu!
Daugiau informacijos apie svečiavimąsi, globą ir įvaikinimą galite rasti:
https://vaikoteises.lt/ivaikinimas-ir-globa/ivaikinimas/
https://www.svgc.lt/globos-centras-2/
Susiję straipsniai